Maria Mavropoulou
( Atenes, Grècia, 1989)
L'artista Maria Mavropoulou tracta el món intrigant de la intersecció entre tecnologia i humanitat que recorre el nostre present. Al llarg de la seva curta però prolífica carrera, ha transcendit les fronteres convencionals de l'art per capturar l'essència de la intimitat en presència de la tecnologia. La seva fotografia està imbuïda de vibracions modernes i d'un compromís profund amb les emocions humanes en el món digital. Amb una sòlida formació a Belles Arts, ha forjat una carrera única que fusiona creativitat i tecnologia d'avantguarda: realitat virtual, captures de pantalla, generació d'imatges per GAN o intel·ligència artificial, per reflexionar sobre les formes de producció d'imatgesactualment. Fa servir la fotografia com a mitjà principal, però la seva feina s'expandeixmés enllà de les fotos convencionals.
Amb la sèrie Image Eaters ,Devoradors d’imatges , es centra en la creació d'imatges i la seva distribució en una època curulla de contaminació visual i , alhora qüestiona la relació bidireccional entre els creadors i els distribuïdors d'imatges, humans i algorismes.
La idea principal va sorgir de la realització d'una correlació entre les imatges i menjar. L'alimentació és una necessitat bàsica de tot ésser viu, és fonamental per al seu creixement i supervivència, mentre que les imatges, per contra, estan lluny de ser crítiques per a la nostra supervivència. No obstant, el vocabulari que s'utilitza per parlar de les imatges com per exemple feed "alimentació" a les xarxes socials o quan diem que un sistema d'Intel·ligència Artificial s'ha d'alimentar per poder ser entrenat.
Hi ha un nou tipus d’objecte no-humans IA i algorismes que depenen de les imatges per evolucionar i així sobreviure. I com que aquests sistemes i màquines intel·ligents s'encarreguen de cada cop més aspectes de les nostres vides, nosaltres també depenem de les imatges d'una manera que encara no ens hem adonat. La tecnologia està en constant evolució i cada cop som més dependents de les imatges.
Aquesta sèrie aspira a qüestionar què és una imatge avui dia mentre utilitza, paradoxalment, imatges per aconseguir-ho. El treball s’inscriu dins el gir escòpic que està esdevenint a la actualitat. Les imatges ja no son una representació del món sinó que estan creant un de nou, una nova realitat